"JEG SØGTE MIG SELV." HERAKLIT, 4. ÅRHUNDREDE F. KR.
Det der passer ikke sammen. Slipset virker ikke med kraven.
- Og tag nye strømper på. - For helvede.
Træk gardinerne for. Den syge fyr overfor kigger på dig.
Han er jo dødssyg. Lad ham more sig.
- Er det bedre? - Rødt og sort. Jeanne Mas-agtigt.
- Hvem er det? - Det er 80er-agtigt. Som Mitterrand.
Jeg ved ikke, om jeg vil arbejde for ham.
Vi stak af til Vestindien i et år for at slippe væk fra ham.
Og glem ikke... Lidt flegmatisk som sædvanligt.
Lidt snobbet og flegmatisk.
Siger du det til dine elever? Hvad siger du så?
- Det er fint. - Men... Er det "mand" eller ej?
Jo. Det er fint.
- Godt. - Det vigtigste er, at du er tilpas.
Jeg skal mødes med Alexandre Taillard de Vorms... ministeren.
- Kan nogen tale italiensk? - Arthur Vlaminck.
Undskyld... Forstår ingen italiensk i udenrigsministeriet?
- Jeg forstår det, men taler det ikke. - Utroligt.
Fat mod.
Hr. Vlaminck? Følg med mig.
Tak.
Ja. Kom ind.
- Jeg skal mødes med ministeren. - Hr. Vlaminck?
Du må vente et øjeblik. Agnes giver dig besked.
Hvordan går det, kammerat?
Det var svært at få dig herhen. Undgår du mig? Du er svær at finde.
Men du er jo venstreorienteret, og jeg...
Har du set? Jarnac. På en globus.
Vi befinder os på en synkende skude.
Er skibet så til højre eller venstre? Hvad mener du?
- Ja. Venstre... - Et glas vin?
Det er en lille Meursault. Rød. Meget interessant.
Du elsker bøger. Se, hvad min søn gav mig.
Har du rene hænder? Det er en førsteudgave.
Se her... Side 80, længst nede. Læs det.
- Har du læst det? - Nej.
"Der, hvor der er vilje, er der vej."
Mao citerede Lenin, som citerede Hazlitt-
- som var inspireret af et kinesisk ordsprog. Cirklen er fuldendt.
Jeg har brug for et hold. En eliteenhed.
Reaktive mennesker, der altid er i bevægelse. En eliteenhed.
Den balance, som verden har hvilet på i 50 år, er brudt. Broken, roto!
Den 11. september gjorde USA bevidst om både sin styrke og sin svaghed.
De nykonservative skaber nu en strategisk sikkerhedsdoktrin.
Den handler om den præventive krig. Man slår til, når man trues.
Det er en pitbulltaktik. Det er farligt.
USA er ved at isolere sig-
- og derfor risikerer de at blive forblindede.
De er besatte af et eneste land: Lousdemistan.
Et diktatur? Ja. Diktatur, våbenprogram, rygter...
Men er det grund nok til at sprænge det i luften?
Premierministeren er i telefonen.
Jeg ringer tilbage. Han vil tale om sit informationsprojekt.
Det skal redde Seychellernes tunfiskere.
Hvor var vi? Vi taler om vigtige ting.
Ja. USA. Høgene derovre tror, at de kender verden, men det gør de ikke.
Til forskel fra Frankrig og England ved de intet om Afrika.
Eller om Kina og den arabiske verden.
De ved ikke, hvem der opfandt nullet.
Det handler om ikke at ryge i fælden.
Frygtens fælde. Resignationens fælde...
Og frem for alt... Uvidenhedens fælde.
USAs udenrigsminister har 80 ansatte med kolossal magt.
Vi er ti styk. Det er et lille skib.
Det er ikke et skib, men en båd, en kano...
...en pram. Men jeg vil have de bedste på den.
Du er ung, men du kan analysere. Mange taler pænt om dig.
Jeg tror på dig og har brug for dig om bord.
- Det er en stor ære, men... - Jeg betror dig det vigtigste.
Sproget.
- Godaften. - Godaften.
Har du fået fri i aften? Fik du tæmmet ham?
Var du flegmatisk og snobbet?
- Hvad fik du? Honduras? - Honduras? Hvorfor det?
- Du sagde vel, at vi har været der? - Nej.
- Nej. Han gav mig sproget. - Sproget?
- Skal du give dem taleundervisning? - Nej. Sproget er...
Hvad de skal sige. Et forkert ordvalg kan udløse en international krise.
Det forklarer de vel senere.
- Vil du arbejde for en fyr fra højre? - Han tænker på flertallet.
Kabinetssekretæren er fra venstrefløjen. Han vil udfordre USA.
Perfekt. Så er han en Superman. Og så er han flot.
- Er han lige så sexet som på tv? - Det er vel ligegyldigt.
Nej. Han har visioner.
- Din tro kan flytte bjerge. - Som alle fyre uden en far.
Det kommer til at gå strålende. Du finder sikkert på meget at sige.
Intelligente ting... og sjove ting.
- Perverse. - Perverse?
Ja.
"KAMPEN ER ALTINGS FAR." HERAKLIT, FRAGMENT 129
Hav en god dag.
Er du den nye taleforfatter? Jeg ser, om hr. Maupas kan tage imod dig.
Hr. Maupas venter på dig.
Jeg er træt af uventede spørgsmål. Og Ledrain tilhører flertallet.
De taler gerne om grænsedragningerne i 1967, men de ved ikke, hvor de går.
Hr. Maupas? Præsidenten er i telefonen.
- Ja. Det er mig. - Og spørgsmålet om CAP?
Det er det samme hver onsdag. Jeg har end ikke tid til en sandwich.
Og nu er der også spørgerunder om tirsdagen.
- Arthur. - De vil ganske enkelt sulte os.
Jeg er glad for, at du begynder hos os.
Alexandre sagde, at du tager dig af sproget.
Du er den eneste her med en hjerne. Resten har fået arbejdsskader.
Jeg sætter dig omgående i gang med talen til FN's generalforsamling-
- og det statsvidenskabelige institut. Men den skal ikke være traditionel.
Han vil have det, han kalder "et pust fra skaberen".
- Skaberen? - Ja.
- Finurligt. Men en god øvelse. - Hr. Maupas? Her er præsidenten.
Sylvain Marquet er vor rådgiver i Europa-spørgsmål. Han hjælper dig.
Sylvain. Dette er Stephane Cahut, vores Mellemøsten-rådgiver.
En sulten en af slagsen.
Jeg har allerede lovprist dig. Det er vigtigt, at I kommer godt ud af det.
Tag et matchende jakkesæt på for fremtiden.
Men undgå sort, især med sort slips. Så ligner du en livvagt.
Og hvis nogen nævner NATO, siger du: "NATO, indstil din flugt..."
Det viser, at man er en rigtig diplomat.
- Det er en gammel vits her. - Godt.
- Og hvad gør jeg nu? - Finder et ledigt kontor.
Du er ikke statstjenestemand, vel? Du bliver sikkert hemmelig assistent.
- Hemmelig? - Usynlig, uden bevis på eksistens.
Du er uofficiel. Der må kun være et bestemt antal rådgivere.
Og diplomatpasset bliver kun mere og mere værdiløst.
- Godt... Og hvor går jeg hen nu? - Kabinetchefen. Han siger nej.
- Til hvad? - Alt.
- Maupas? - Han er kabinetssekretær.
- Kabinetchefen ordner logistikken. - Administrationen.
Nej. Den tager de geografiske enheder sig af.
Oven over dem har vi generalsekretæren.
Så har vi afdelingerne for økonomi, strategi og kultur.
Tak. Nu står det helt klart for mig.
- Fuma. Hvordan går det, Mayotte? - Ligesom i en garderobe.
- Odile. Her er mappen. - Tak.
- Rapporten fra Yemen. - Tak.
Patricia? Har du mappen om Congo?
- Værsgo. - Tak.
Hvor skønt, når der er ro.
- Rådgiverne plejer ikke at sidde her. - Jeg er "hemmelig", Odile.
- Lad, som om du ikke ser mig. - Det ville være synd.
Kan jeg mødes med hr. Maupas? Jeg er usikker på vores holdning.
Er vi for Tyskland i Sikkerhedsrådet?
Lidt chokolade?
I har glemt økologien.
I Europa går alle subventioner til store landmænd.
Ja. Men den blå og grønne kasse er til miljøkompensation.
Kan vi tale om noget vigtigere? Hvor mange døde i attentatet?
Beklager forstyrrelsen. Må jeg tale med dig?
Ja. Jeg ringer, så snart jeg har et sekund.
Værsgo, Cahut.
Må jeg tale med chefen for strategi, tak?
Goddag, Arthur Vlaminck. Jeg forbereder ministerens tale i Berlin.
Nå? Ministeren bad mig om det samme.
- Kan vi mødes? - Er du taleforfatter?
Nej, nej, nej!
Har du tid om to timer? Hvem er du egentlig?
- Hr. minister... - Claude. Hvad er det fis med NATO?
Hr. minister, jeg...
Som Frankrigs udenrigsminister er det min overbevisning-
- at Tyskland skal finde sin plads...
Nej... En fundamental plads...
- Snup en kage. - Nej, tak.
Du spiser ikke noget. En kage, Patricia?
Din forgænger kaldte første udkast martyrudgaven.
- Hvis kat er det? - Den tilhørte hr. Maupas forgænger.
- Beholdt han den? - Ligesom møblerne og indretningen.
Og løbeskoene.
Ja. Hallo. Kan han ringe om fem minutter?
Mine herrer. Vil I være venlige at være stille?
Godt, Arthur... Netop, ja.
Det her ser godt ud.
- Hvornår viser I ministeren den? - Det bør du selv gøre.
Han længes efter at se den.
Sådan. Held og lykke, Arthur.
Kom ind, M. Vlaminck.
- Hr. minister? - Kom ind.
Talen, hr. minister.
Tak, kammerat.
Nej. Det her kræver meget mere arbejde.
Jeg vil tale om Afrikas store søer. Det er sprængstof.
- Ingen tager det alvorligt. - Det er med.
Vi skal tale om det. Vær struktureret.
Vi har tre vigtige principper. Fremfør dem. Ingen andre gør det.
Ansvar. Enhed. Effektivitet. Det er at handle.
- Ja. Men Tyskland i... - Nej.
Efterlign ikke de kedelige diplomater med et kosteskaft i røven.
- Hvad skal jeg så skrive? - Spørg Maupas. Begynd forfra.
Jeg skrev jo om Afrikas store søer på side ti.
Vi må forsøge at løse problemet stille og roligt, Arthur.
Hør her. Sæt Afrikas store søer på første side. Så bliver han glad.
Men...
Læser han den?
Godt. Det var bedre.
Og Libanon? Vi skal tale om Libanon.
- Det står på side otte. - Vær struktureret.
- Legitimitet. Klarhed. Effektivitet. - Ikke ansvar, enhed, effektivitet?
Det er faktisk det, vi har gjort.
Side et handler om legitimitet, side fem og seks om enhed.
- Og til sidst har vi effektiviteten. - Ja...
Ja... men nej. Alt står på side et, så gentages det bare.
Men vi skal hamre budskabet ind. Det her er et rod.
Alle statschefer kommer, og de er idioter. De kan ikke nå at tænke.
Så: Legitimitet. Bang, bang, bang.
Enhed. Bang, bang, bang. Effektivitet. Bom, bom, bom.
Ellers bliver der krig.
Derfor bør vi støtte Tyskland i Sikkerhedsrådet. Som en fin gestus.
England er imod os i forhold til Lousdemistan.
Desuden lovede du kansleren det i Frankfurt.
Så skal vi støtte dem. Har vi lovet det, så har vi det.
Men du har også givet Grækenland og Slovakiet løfter.
Vi kan ikke have grækerne og slovakkerne i Sikkerhedsrådet.
Så støtter vi ikke nogen. Det vigtige er Mellemøsten og USA.
Lad Europa stege i sit egen fedt.
Du skal tale med præsidenten, hvis du lader Tyskland i stikken.
Præsidenten. Han ringer kun angående en kulturattache fra Fiji.
I så fald skal du advare tyskerne. Af høflighed.
Du har ret, Claude. Ring til dem for mig.
- Tak for din støtte. - Det var så lidt. Du var dygtig.
- Er det her med Tyskland sandt? - Jeg skal nok overbevise ham.
- Grækenland og Slovakiet må vente. - Så springer jeg det over.
- Hvor langt kan jeg gå med Afrika? - Tal med vores søde Valerie.
Hun kan fortælle dig, hvad der går an.
Sørg for at spørge rådgiverne, hvad de synes. Det kan de godt lide.
Jeg ville være sød og sige, at din tale er god, men der er problemer.
"Legitimitet, enhed, effektivitet" er meningsløst. Vær konkret.
Og du anvender "at være" for meget. Han vil kun have handleverber.
SYLVAIN MARQUET, EUROPA-RÅDGIVER
Ambassadør... Den dossier kan vi godt glemme.
På papiret er det godt at presse Jordan for saudiernes skyld.
Jeg kan også lide billard, men alle skal spille ved samme bord.
De taler end ikke med hinanden.
Det ved alle og enhver, hr. ambassadør. Godt... Ja...
G. VAN EFFENTEM, USA-RÅDGIVER
Godt...
Den skal skrives om, dit pikhoved.
- Gør det noget, jeg kalder dig det? - Nej...
Men er den i orden, eller hvad?
Du skal skrive talen om mindst ti gange.
Hellere nu end senere.
- Har du et kontor? - Ja.
- Hvor? - Overfor. I den anden fløj.
Tyskerne vil vente og se. Amerikanerne vil have krig.
Teposerne i England følger trop.
Ambassaden bekræfter.
VALERIE DUMONTHEIL, AFRIKA-RÅDGIVER
Afrika er specielt. Man skal kende det.
Og du lader til at have greb om det essentielle.
Din tale har alt. For en nybegynder er det beundringsværdigt.
Jeg ved ikke... Jeg har bare...
- Har jeg glemt noget om søerne? - Nej. Det er kort og koncist.
Der er gode vinkler.
Det, der ikke er godt, er det her.
Skjorten stikker ud af bukserne. Den rynkede jakke. Og skoene.
Mærkelige sko. Hvorfor skinner de ikke?
- Jeg pudsede dem i morges. - Der har vi det.
En diplomat blanker sine sko. Her er indhold og form det samme.
Jeg skal kunne lægge makeup ved hjælp af dine sko.
Nej. Der er jo ingen orden i det her.
En tale i FN er ikke et pyjamas party.
Mellemøsten må han spørge mig om. Ellers får vi en ny konflikt.
Lousdemistan har mange religioner.
Udskriv den i ti eksemplarer.
- Nej. Det her er elendigt. - Talen er god. Det er ikke problemet.
Men vi vil tage alt op på ti sider i fed skrift med dobbelt linjeafstand.
Jeg ved, at du er ekspert og ved, hvordan det skal se ud.
Men i New York holder jeg tale for statsoverhoveder.
Så er der for mange klicheer.
Alt om Afrika rammer ved siden af målet og er forkert.
Og truismerne i afsnittet om søerne er lattervækkende.
Nej. Ingen truismer. De ødelægger det hele.
Hvorfor spurgte du hende ikke?
Vi skal begynde forfra. For tiende gang... Vær struktureret.
1. Ansvar. Vi skal gøre noget ved en krise.
2. Enhed. Ingen kan løse problemerne på egen hånd.
3. Effektivitet. Hvorfor? Fordi vi skal handle.
Alle er afhængige af hinanden, så vi bør handle gennem FN. Resten er fis.
Du har ret, minister. Legitimitet, enhed, effektivitet.
- Claude. - Alt det her om at handle...
Og det med at være afhængige af hinanden er godt.
Men det vigtige er at løse det her med Tyskland.
Det er et land, som vi ikke kan forbigå, om vi så vil eller ej.
- Og det gælder alle emnerne. - Du har ret.
Vi støtter dem. De kommer alligevel aldrig ind i Sikkerhedsrådet.
Godt. Det her er dit rod.
Og det er synd. Europa skal ikke handle om rå beregninger-
- og teknokrater, der diskuterer størrelsen på fiskeyngel og ost.
Europa skal være en vision og dets symboler.
Enig. Vi tager os af det.
Der kan du se. Jeg sagde, at du skulle skrive den om flere gange.
Med et kontor kan du brede dig. Og dit kontor er større end mit.
Dumontheil er helt utrolig. Hun godkendte talen.
At knuse dig foran ministeren er ligesom at kneppe dig.
Jo. Jeg mener det.
Det er kontorsex. Du kommer til at synes om det.
Man slår ikke af ondskab. Nej. Det er et kærlighedsforhold.
Og så kan man slå igen bagefter.
Det er ligesom et kærtegn. Man elsker...
du kærtegner hendes blomster du plukker hendes rose
jeg fylder hendes grotte jeg tager hendes abrikos
jeg tager en tur i høet
Tro mig. Du kommer til at synes om det.
- Sikken flink vagt. Her. - Tak.
Dit nye kontor er fint. Lidt rodet, men fint.
- Hvor er din sekretær? - Viril. Det er en fyr.
Og at skændes er åbenbart en måde at elske.
Nå?
Det lyder usympatisk. Jeg kan se, om hun er det værd.
Nej... Men fyren, der sagde det, sang en sang på gangen...
jeg går ind i din grotte... Nej. Den var sådan her.
jeg forsegler hendes grotte jeg tager hendes abrikos
Ikke dårligt. Den vil jeg lære eleverne.
- Hov. Ja, hr. minister? - Hvordan går det?
Jeg... Det går fremad.
Du lader til at hygge dig. Jeg hjælper dig ud af kniben.
Du kender sikkert den store digter Hector Marlier. Han er min ven.
Han ringer til dig er og puster liv i din tekst. Held og lykke, kammerat.
Du burde have sunget sangen.
Undskyld.
- Ja? - Vlaminck? Det er Hector Marlier.
Hector Marlier.
Alexandre sagde, at du var på skideren. Jeg kan hjælpe dig.
Jeg hjælper gerne.
Hector Marlier... Google ham.
- Nej. Vi har ikke internet. - Hvad?
- Det har vi i skolen. I forstaden. - Her er det forbudt.
Vi har vores eget system, som styres af "koden".
"Koden?" Det lyder som James Bond.
Nej. "Koden" er kodeafdelingen. De arbejder dernede.
- Under gården? - Nej. På den anden side.
- De arbejder under springvandet. - Under springvandet?
De koder alle beskeder.
Se, hvad jeg fik i dag.
Mange har forsøgt at afskaffe systemet, men de er udholdende.
Vi er det eneste sted uden internet.
Finans- og indenrigsministeriet har det, men vi har ikke.
- Idioten har slettet min tale. - Lad mig se.
"Det bliver aldrig nat, når freden dør. Pilgrimmen er vor styrmand."
Sikken produktplacering. "Floderne fyldes af strandede håb."
- Marlier, du forsegler vor grotte... - Hvad fanden skal jeg gøre?
Aner det ikke.
Tilføj noget, og behold resten.
- Hvad skal jeg tage med? Pilgrimmen? - Pilgrimmen er god.
- Claude? - Arthur. Kan jeg hjælpe dig?
- Et problem. Med ministerens ven. - Så sent?
- Hector Marlier? - Ja.
- Jeg brugte to citater i begyndelsen. - Værsgo. Du lærer hurtigt.
Hvad Tyskland angår, så støtter vi dem.
Jeg talte med ministeren. Han havde spist godt.
"I FORANDRING FINDER TINGENE HVILE." HERAKLIT, FRAGMENT 84
Nå, Hector. Hvad siger du så?
Jo. Det føles, som om der er to tekster.
Det, du selv skrev i begyndelsen, er udmærket, men resten...
Din fyr pladrer om enhed, effektivitet... Det er ikke dig.
- Tak, Hector. - Jo. Mit hæders...
Ja. Du hørte det selv.
Skriv anden del om, og fjern al fedtet.
Efterlad muskler, sener og nerver.
Det modsatte af lammegryde.
"Adfærd..." Det er med "æ". Der. "Adferd."
- Du har lavet en fold der. - Det er jo presfolden.
Hvad skal jeg tage på?
- Den her er fin. - Men jeg elsker rødt.
Goddag.
- Hej. - Sådan. Strålende.
Er det i orden? Lidt mindre pikhoved.
- Enhed, effektivitet. - Goddag, Arthur.
SOLIDARITET MED FAMILIEN JINGOULOU
Så skal du tale med chefen for strategi, hr. Castela.
Det er ham... det afhænger af.
- Much better. - Thanks.
- Vi skal mobilisere os. - Er det bedsteforældrene?
Vi går i gang, for vi har mange ting at gennemgå i dag.
Ministeren vil udtale sig om Tyrkiet.
Da det er onsdag, skriver vi et spørgsmål til nationalforsamlingen.
I går spiste vi ikke på grund af Bahrain. Nu er det snart nok.
Vor fantastiske attache overtaler et medlem til at stille et spørgsmål.
Det er derfor, de er der.
- Goddag. - Miss Angouleme.
Hold op med at kalde mig "miss Angouleme".
- Men du har jo været det. - Det er forældet. Godt.
- Jeg har noget om Tyrkiet. - Det går godt for de unge.
I morgen bliver det senatet. Hvem er dagens forbryder? Dubos?
Nej. Flertallet vovede ikke. Det er bedre.
En bonus. Kommunisten Jacques Duferrand.
Kommunisterne tilbeder Taillard.
Stephane forbereder ministerens svar, og Arthur redigerer det.
På en A5-side, du ved. Bang, bang, bang. Som han kan lide det.
Jeg går ned i cafeen. Det er der, det sker.
Duferrand vil have, at nogen tjekker spørgsmålet.
- Hvem ordner det? - Arthur.
Du tager også spørgsmålet. Gør det lidt aggressivt, så det lyder ægte.
Er det ikke et problem, at den samme fyr... det er oftest mig...
...skriver både spørgsmål og svar?
Det bliver et skindemokrati. Og vi dør af sult.
I ved sikkert, at jeg end ikke må spise en sandwich på min kvist.
End ikke en trekantet club sandwich.
- De er altid trekantede. - Det havde jeg helt glemt.
- Godt, at talen blev færdig i går. - Jeg ville vente med at fejre det.
I morges ringede han til Jean-Paul Brizon, hans ven filosoffen.
Hans slogan "Udholdenhed i byens hjerte" ses alle vegne.
Ordet "udholdenhed", hvad det end er, dukker op. Vær forberedte på det.
Det er prototypen på et koncept uden indhold:
"Soft knowledge" for at være trendy.
Hold op med den slags vage ord. Jeg orker ikke mere.
Spørgsmålet var for kort, svaret var fint.
I skrift altså. Man kan mærke, at du aldrig holder tale.
Taler er ikke noget for dig. Man går i stå. Borgmesteren går aldrig i stå.
Udmærket indlæg. Du er vores bedste taler.
Tak, Bruno.
Der kan du se.
"EN DUM MAND NYDER AT BLIVE FORVIRRET AF ENHVER SAMTALE."
HERAKLIT, FRAGMENT 73
Sig, at du værdsætter, at emiren overvejer vores radarekspertise.
Hans land kan spille en stor rolle i Mellemøsten.
Vores radarer er de bedste. Dit land kan drage nytte-
- af Frankrigs ekspertise. Din region bør ikke være afhængig af USA.
Rend mig, Cahut. Jeg er ikke en våbenhandler.
Jeg slider ikke min røv i laser for at sælge våben, som var de dildoer.
Hvis vi ikke får fodfæste i regionen, bliver samtalen...
Men det her handler om politik.
For helvede! Nu har jeg lagt på på grund af dig.
Martine. Ring til den idiot igen. Undskyld.
- Martine. Jeg har andet at se til. - Jeg forsøger, men de tager den ikke.
Jeg indledte forhandlingerne, og nu skal du tage dig af det.
Du kan sejle i din egen sø. Talen, Arthur.
Men vi skal tale om Israel og Palæstina og Lousdemistan.
- Det var bedre. - Angående krisen bør vi...
- Vi bør insistere... - Insistere? Vi har travlt.
Det her kan ikke udsættes længere.
Jeg skal gøre alt selv. I tager livet af mig.
Glem alt, hvad bekvemmelighed angår. Handlingens rygrad er fart.
Alexandre? Vi har et lille problem. Kan jeg låne dig et øjeblik?
Er det tyskerne igen?
Et af vores skibe står i flammer ud for Lousdemistan.
Det er på vej ind mod havnen. Fire millioner indbyggere er i fare.
- Er det terrorisme? - Nej. En dum, menneskelig fejl.
Porquerolles havde været bedre.
De nykonservative venter kun på en episode for at sende flåden.
Vi kan ikke begynde en krig, fordi nogen glemte en at slukke en cigaret!
Lad os koncentrere os.
- Vi skal have kontrol over skibet. - Ring til forsvarsministeren.
Nej. Ikke hende, for helvede.
Jeg kan ringe rundt. Vi har nogle dernede, som jeg kender.
Claude? Er der noget galt?
Ja. Du ved, hvad der sker nu. Forsvarsministeren vil bestemme alt.
Hun gør alt indviklet. Og det her kræver finfølelse.
Det eneste, hun vil, er at holde pressekonference.
Indgå en aftale med hende.
Hun kan udtale sig, hvis vi får frie hænder i en time.
Og hvis det mislykkes, må hun tage over.
Skal den idiot tale med medierne? Godt.
Giv mig en time uden indblanding.
Amerikanerne ringer. Vil nogen svare?
Vi bør først tale med Lousdemistans ambassadør.
Claude. Jeg har oplysninger og skal svare om ti minutter.
I skal opleve et af de øjeblikke, hvor administrationen er nødvendig.
Castela, Bertrand. Chef for strategi.
Jeg kan meddele, at et skib brænder ud for Lousdemistan.
Men bare rolig. Jeg følger situationen.
Kære venner. Det ville være til stor hjælp-
- hvis I ikke gjorde noget i den næste time. Jeg skal koncentrere mig.
I kan arbejde på det, vi har. Der er en hel del, fx Tyrkiet.
Vi har Afrikas store søer og Vestbredden.
Vi har tunfiskerne på Seychellerne og ansjoskrigen i Spanien.
Kan nogen tage sig af den maronitiske patriark for mig i en time?
Jeg ved ikke...
- Valerie? - Den maronitiske patriark?
Tak. Jeg tænkte det nok.
Åbn en krypteret linje, Odile.
Og sørg for, at ingen kommer herind.
Undgår du mig, Arthur?
Hvordan var den sang? jeg forsegler din grotte...
du kærtegner hendes blomster du plukker hendes rose
- Hvad siger du til det, Valerie? - Jeg elsker griseri.
Godt, at Frankrig har pubertære drenge som jer.
Bliver du sur på mig på grund af det med talen, får du sjovt her.
- Det kan du gøre bedre. - Du sagde, at talen var perfekt.
"Atanga glemmer vandet, men ikke omvendt." Gabonesisk ordsprog.
I arbejder vel ikke for meget? Pas på, at I ikke falder om.
Kom, Arthur.
- Hvordan går det? - Vi arbejder på sagen.
Håber, at alt løser sig. Mere kan jeg ikke sige nu. Ja?
Ja? Ja, Robert.
Nu afhænger alt af dig. Ja.
Problemet er, at vi har brug for en slags retroaktiv homoteti.
Jeg er med.
Forbered et kommunike til pressen, Arthur.
- Du lavede en aftale med forsvaret. - De får jo æren for det, vi gør.
Ja. Men det er her, det sker. Det er bedst at være forsigtig.
Hallo? Hvordan går det, Bernard?
Arthur? Er talen til det statsvidenskabelige institut god?
Ja, hr. minister.
Du kan vel godt se, hvad der sker nu?
Det handler om at handle og være hurtig.
Vor tids diplomater diskuterer ikke længere på gangene.
I dag skal man altid være klar til at løse kriser. Det er det vigtige.
Den danske udenrigsminister venter.
Nej. Ikke danskeren.
Sikket tåbeligt job, jeg har! Og han kommer altid på cykel.
Ja. Men du bør gå derud. Danskeren har indflydelse i Bruxelles.
Og i går var sloveneren her. Claude, gør det, du er bedst til.
Kære ven, jeg er glad for at se dig. Latterlige sprog.
Hej, Stanislas. Hvor lang tid tager det?
- Er han her? - Nej.
- Er han optaget? - Ja.
Kommer du herind, Odile?
Min ven i forsvarsministeriet var rystet over at blive forbigået.
- Da ingen siger noget her... - Din rolle er vigtig...
Så snart jeg ved mere, fortæller jeg dig det.
Odile.
Tag det der med.
Ja. Hallo? Ja.
Tak.
- Hallo? - Det her bliver en katastrofe.
- Ministerens far vil tale med dig! - Nej. Sig, at jeg sidder i...
- Advokaten. Sikken overraskelse. - Hvor er min søn?
- Han taler med danskeren, advokat. - Nej. Sig ikke "advokat".
- Kald mig Antoine. - Ja, advokat.
Sig mig...
Knægtens tale i New York... Den er vel i det mindste original?
Nej, for... Vi har mange brister i familien-
- men ingen skal sige, at vi mangler mod og originalitet.
Jeg vil ikke have, at han kommer med en teknokratsmøre.
Især ikke i New York.
De Gaulle talte jo på Hotel Astor:
"Jeg hilser New York"-
- "centrum for udvekslingen mellem vores gamle og stadig unge kontinent-
- og jeres nye verden, gammel i menneskets historie."
Vores gamle kontinent... mod...
Undskyld. Ja? Ja, ja.
Nej, nej.
Detaljerne... Dem overlader man til bureaukraterne, ikke, Claude?
Jeg ville gerne have hjulpet mere til med New York-
- men I må desværre klare jer selv.
Man hører ikke længere så meget. Jeg visner...
Jeg forsvinder.
Jeg er et gammelt vrag.
Men jeg tænker på jer.
Vi har alle en gammel, sirlig mand inde i os.
Tak, advokat.
Ring til Stanislas igen.
Hvordan går det, Claude?
Skibet er endnu nærmere kysten nu. Jeg ved ikke, hvordan det går.
Jeg vil have absolut fred i de næste fem minutter.
- Undskyld. - Men, Odile...
Jeg samler det op og lægger det i orden.
Sådan...
Jeg kan ikke finde side fire.
Tag dig endelig god tid. Krisen kan vente.
- Vi har en masse tid. - Her.
Nej. Krigen i Lousdemistan kan vente.
- Nu er det vel fint nok. - Værsgo.
- Hvordan går det? - Jeg venter på nyheder.
Jeg skal til Berlin i morgen og til New York om en uge.
Disse taler duer slet ikke.
Sådan en teknokratsmøre virker end ikke på statsvidenskabelige institut.
Sikket lortearbejde.
Og New York-talen er endnu værre. De Gaulle talte på Hotel Astor:
"Jeg hilser New York, centrum for udvekslingen..."
Det kan ikke passe. Tag den.
Hallo? Ja? Ja.
19 grader, 21 minutter...
Vil I tage livet af mig?
Overstregningstuschen virker ikke. Martine, forklar en ting.
Hvorfor køber du tuscher, der ikke virker?
Se, den fnugger.
Vi har en krise, der kan føre til en verdenskrig.
Hvordan skal jeg klare amerikanerne med en rådden tusch?
Du ville selv skrive talen, så jeg købte en ny pen.
En "Roller Tendol" nummer tre.
Men du har ikke forstået en disse.
At skrive er at flyve mellem blomster som en bi.
En overstregningstusch er afgørende.
De intellektuelle med rindende penne skriver hvad som helst.
Det eneste vigtige er at se klart.
Overstregningstusch... Bang.
Lousdemistan må ikke gribe ind, mens vi arbejder.
Og forsvaret må ikke gribe ind-
- for det kan opfattes som en krigshandling.
Tag denne bog. Man kan omgående se, at den er værdiløs.
Der er intet, der er overstreget.
Men her har jeg overstreget alt.
Det er den ægte vare.
Det, der tæller, er det gule.
Jeg kan se, om en bog er god... Jeg overstreger alt i den per instinkt.
Ved du, hvad problemet er, Martine?
Dine tuscher er slidte, og det gule blæk rinder.
Papiret bølger af tuschen, og gode bøger bølger mest. Det irriterer mig.
Kig på Arthurs Berlin-tale.
Den bølger ikke. Det beviser, at den er noget møg.
Jeg håndterer en krise.
- Jeg skal tale med ministeren. - Værsgo.
Og præsidenten er besat af bjørnen Cannelle...
Skibet nåede aldrig over Lousdemistans havgrænse.
Vores gutter er blevet evakueret, og ilden er næsten blevet slukket.
Godt, vi har dig, kammerat.
"HVIS ALT FORVANDLES TIL RØG, BEMÆRKER NÆSEN DET"
HERAKLIT, FRAGMENT 78
- Der er intet. - Jo, der. I tredje afsnit.
- Finansministeren får kun tre linjer. - Det er for meget.
Se. Nu eksploderer Oubanga også. Det passer jo perfekt.
Med det, Lousdemistan, Palæstina og Nordkorea får vi stille vande.
Og hvad skal jeg sige i Berlin?
Ingen har sagt noget på grund af vrøvlet med båden. Jeg er helt nøgen.
Jeg går derind, sludrer lidt... Og hvad så?
Vlaminck er sød i sine firkantede sko. Men hvor er mine taler?
- Hvem er det? - Ministerens koder.
- Fyren under springvandet? - Ja. Han koder telegrammerne.
- Hvad laver han her? - Ministeren vil måske telegrafere.
- Sker det ofte? - Aldrig.
Lousdemistan hører ikke hjemme i Berlin-talen.
- Han ville have det med. - Lær at sige nej.
Ministeren vil tale med dig.
Lad mig se, hvad I har kogt sammen.
- Nej. Jeg vil ikke læse på den her. - Nej. Du får en udskrift.
Men den begynder da ikke sådan?
Længere oppe.
- Man kan ikke se det på skærmen. - Vent lidt.
Du har smidt den væk. Den blev ædt af din maskine.
- Nej. Den er her... - Ryd op i dit rod. Forsvind.
- Hvad er det? - Sikkert en ulykke.
Vi kan ikke sidde her frem til nytår. Kom, Arthur.
Så vil jeg have talen til det statsvidenskabelige institut-
- og New York-talen om risikoen for krig. Kom i gang.
- Amerikanerne slapper ikke af. - De er 30 styk.
Jeg har brug for et skrivebord.
Har ambassadøren måske et skrivebord?
Claude?
Talen var ikke dårlig, men homeriske metaforer er ikke tyskernes kop te.
Vent. Vi er ilde stedt.
USA vil tvinge os til at støtte dem.
Derfor forøges risikoen for et blodbad i Lousdemistan hver dag.
Undskyld.
Vi har en gidselsituation.
- Hvor? - I Afrika. En udklædt journalist.
- Man frarådede ham at rejse. - Utroligt. Jeg er ikke en fårehyrde.
Jeg kan ikke rende efter mine får.
Han udførte sit arbejde. Nu er det vores at få ham ud.
Skaf et kontor og en sikker telefonlinje.
Jeg har end ikke haft tid til at pisse.
Heldigvis har ingen ulejliget sig med at tilbyde mig et glas vand.
Ren hakkekød. Maskinen har jo slugt hele talen.
Det, der skal til, er dybde, historie og hjerte.
Citer de store: Euripides, Montaigne, Erasmus, Jaures, Zidane.
Muskler. Ingen svaghed.
Tyskerne bliver sikkert ikke så glade for referencen til nazisterne-
- især ikke, hvis den er for direkte.
Du kan vel sige det samme på en positiv måde?
Nej. Ikke sådan. Han er ikke belgier.
Du ser stadig godt ud.
Jogging.
Af sted.
For at tirre russerne skal man nævne Iran.
For at irritere Iran skal man kalde dem arabere.
For at skabe kaos i Mellemøsten skal man nævne Lousdemistan.
USA gør alt det her på en gang. Så nu sidder vi i rutsjebanen.
Det der er vel Cahut? Men Maupas er fascinerende.
Når han siger "held og lykke", betyder det: "Nu er du på den."
Og "bravo" betyder: "Du bliver snart fyret."
- Hvad siger han, når du har ret? - Ikke noget.
- Styrer Maupas ministeren? - Taillard er som en larmende nabo.
Men Maupas ordner det, han skal.
- Er han for Palæstina? - Nej. Der er ingen olie.
- Men det kære Lousdemistan har olie. - Har de nykonservative hvervet dig?
Har de også masseødelæggelsesvåben under præsidentpaladset?
- Hvorfor ikke? - Sikkert under soveværelset.
- Hvorfor ikke? - De bruger granater som hovedpuder.
- Det er åbenbart sexet. - Ja. Men Taillard skider på olien.
- Men erkend, at han er en posør. - Nej. Han er lige det modsatte.
En posør ville godtage en hvilken som helst tekst.
Men hvis Taillard får ord, som ikke passer ham, virker det ikke.
- Begår du fejl, opstår der en krise. - Ja.
Du er sød, men han er sikkert ikke ligesom dig.
Han er ikke en posør, men en antiposør.
- Træffer han også "antibeslutninger"? - Tror du, han kan gøre noget konkret?
- Arthur. - Ja, hr. minister?
Jeg vil komme med en udtalelse i nyhederne i aften.
Eller senest i morgen.
Om ansjoskrigen med Spanien. Nu er det kun idioter, der udtaler sig.
Det er indviklet. Begge sider begik fejl, så det er et balancenummer.
Nej. Problemet er premiereministerens uduelige og ubegribelige udtalelser.
Debatten skal løftes. De, der ser nyhederne-
- skal forstå, hvordan verden er og bør være.
Dagens problem i verden er ikke ansjoser, men frygt.
Alt står i den her. Heraklit.
"Lynet styrer alt." Er det ikke strålende? Det er tydeligt.
Læs den, og find et godt argument frem.
Alt står i den der. Lynet.
Jeg forstår intet om ansjossagen.
Skulle vores fiskere være oceanografer?
- Så omgik vi jo fiskereglerne. - Det er ikke let at forklare.
Du kender jo vores minister, så grav ikke i de tekniske aspekter.
Kan du ikke forsøge at finde-
- to eller tre citater af Heraklit?
Så kan du opbygge noget normalt ud fra det.
Godt.
"De smukkeste aber er onde."
"Svin trives bedre i mudder end i rent vand."
Hvad er der?
"Ansjoserne trives bedre i spanske vande-
- end i franske både."
- "Karakteren er menneskets dæmon." - Karakteren er ansjosens dæmon.
"Mennesket bør kende sig selv og tænke klogt."
"Ansjosen bør kende sig selv og..."
Hvor er vi nået til?
Værsgo. Mor jer. Jeg må vel gøre alt som sædvanligt.
Jeg behøver vel ikke overstrege alt?
Vi tager noget. Den her er god.
"En dum mand nyder at blive forvirret af enhver samtale."
Af enhver ansjos.
"Nærværende er de fraværende." Ja.
"Det, mennesket ønsker, er ikke altid bedre."
Ligesom for fiskerne: "Jo mere de fisker, desto færre ansjoser."
"Sluk umådeholdenheden før ilden."
Kan I ikke høre, hvad Heraklit siger? "Sluk umådeholdenheden før ilden."
Og jeg skal fortælle dig noget.
De spanske og de franske fiskere er i samme båd.
De skal række hinanden hænderne-
- overvinde frygten og slukke ilden.
Og Arthur... Udfordr frygten, der plager verden.
Emnet skal flyve. Det er som Ignatius af Loyolas åndelige øvelser.
Det er sådan, man styrer verden. Med tanker, der former en vision.
Det er en spiral. Det er for helvede ikke heksekunst.
en lille gade i kasbaen midt i byens ældre del
en lille pige svøbt i et tæppe løber rundt om mig
med øjne fyldt med "hvorfor" søger han et svar hos mig
hun vil helst ikke have at noget af det, hun tror, er sandt
dine ord og din farve er i orden du kan bo både her og der
dans med mig hvis du tror, at du skal være der
jeg har intet problem med det
Aziza, jeg vil have dig hvis du vil have mig
Hallo?
Godmorgen. Farvel, Marie. Vi ses i morgen.
Lad os kigge lidt på kalenderen.
Lad os forsøge at gøre det kort.
Vi begynder med i dag. Klokken 9.00, den bilaterale aftale med Chile.
De er her, og mødet burde være i gang.
Klokken 10.00, ministermøde. Er ministerens snydesedler klar?
- Ja. Han fik dem i går. - Alexandre bad mig om at sige...
Det er altid det samme...
Ministeren vil have kortere taler, for så bliver møderne kortere.
- Højst tre minutter. - Jeg bevarer essensen.
Bevar kvintessensen af essensen næste gang.
Det, der er oppe i medierne.
Det er oftest det, der interesserer dem. Blæs på gamle sager.
Klokken 11.00 indledes NATO-mødet i Geneve.
Det vil jeg gerne forberede, for det er følsomt.
Klokken 13.00 kommer nobelpristageren Molly Hutchinson til frokost.
- Er du sikker? Men det går jo ikke. - Det skal helt enkelt gå.
Det er tilmed blevet overstreget, så det er mejslet i sten.
Jeg ved godt, at det er vigtigt at spise med nobelpristagere-
- men ministeren er minister, og NATO er også meget vigtigt.
Forklar venligt, at frokosten bliver udsat.
Fandens. Jeg har kæmpet med hende i tre måneder.
- Er der noget galt, Arthur? - Nej.
Godt. Geneve til klokken 18.00 og...
Arthur. Hvor er mine snydesedler om Molly Hutchinson?
- Vil du have snydesedler? - Selvfølgelig.
Jeg skal møde en nobelpristager. Skal jeg stå og stamme?
Giv mig inspiration. Ellers er frokosten ligegyldig.
Ja. Vi har faktisk et lille problem med den.
- Vi har et NATO-møde, som du ved. - "NATO, indstil din flugt..."
Ja. Det ønsker vi alle, men med det, der sker i Kosovo...
- NATO, indstil din flugt... - Ja...
Vi tænkte på, hvilken dag du kunne flytte frokosten til.
- Det kan ikke komme på tale. - Jeg tænkte følgende:
Næste mandag kommer kroaten. Du kan aflyse det møde...
- Og mødes Polly Mollington i stedet. - Molly Hutchinson.
Aflyse mødet med kroaten? Du spiller på mine følelser.
- Men nej. - Vi kan ikke aflyse igen.
Vi aflyser kroaten og beholder Molly Hutchinson.
Jeg vil have snydesedler, inden ministermødet.
Møderne er så kedelige med alle de idioter, der taler. Jeg kan øve mig.
Er der nye overstregningstuscher? Som ikke fnugger...
Alt er forberedt til næste gennemskrivning.
Kom så, kammerater. Kom i gang.
NATO til os.
Frokosten skal gå hurtigt, Arthur. Afgang klokken 13.30.
Hr. minister. Dine snydesedler til Molly Hutchinson.
- Hr. minister. - Snydesedlerne.
Her er en snydeseddel om NATO.
Den er jo krøllet. Har du været i bad med den?
Jeg er ikke livredder.
- Værsgo. - Tak.
- Ellers andet? - Nej. Det er fint, tak.
Skønt. Så er ministermødet overstået. Her er lovforslagene.
Læs det, eller giv det til en anden. Det er det rene lort.
Ellers er der ikke noget nyt. Folk skændtes selvfølgelig.
Og bjørnen Cannelle er stadig væk.
Men ellers kører alt. Det er ynkeligt.
Men gæt, hvem jeg skal spise frokost med?
Jeg ved det. Halvdelen af vores møde blev brugt på det.
- Vil du med? - Ja. Hvis du også tænker på NATO.
Molly!
Nobelprisetageren. Bravo.
For en gangs skyld hyldes poesien. I dig valgte de en rigtig kunstner.
- Jeg forsøger at holde øjnene åbne. - Og huller i ørerne. Så spiser vi.
- Hvordan havnede jeg her? - Du får mad.
Skål for din nobelpris.
- Her er din snydeseddel. - Skal du plage mig om NATO nu?
- Har du en snydeseddel om mig? - Bestemt ikke. Tværtimod.
Nej. Jeg hader snydesedler.
Hvad er det her? "Familien Jingoulou, haster."
Det er en fejl.
Jeg har en originaludgave af "Den berusede båd".
Din poesi er så følsom og mægtig.
For litteraturen er mægtig.
Det er båndet mellem mod og list, komik og tragik, kappen og sværdet.
Det er det, der tæller.
Det kan man se i dag.
Efter 3.000 års civilisation står vi over for menneskets sværeste periode.
Mennesket er ved at tilintetgøre mennesket. Kernevåben, krig...
Og hvad gør alle skribenterne?
Jo. Det skal jeg fortælle dig. De skriver snydesedler, sprogelementer.
De trives med det. De taler og godter sig, mens krigen raser.
Og krigen raser i Mellemøsten, Afrika og snart i Lousdemistan.
Krigen raser omkring dig.
I dig. I hele verden.
Der er en vigtig ting i litteratur... Det, som alle forfattere bør besidde.
Det er den indre glød, som gør, at du kan tolke verden som et barn.
LAD HENDE TALE
Hvad siger du til det, Molly?
Jeg synes, at man skal leve op til sine ord.
Jeg forstår dig, men hvorfor støtter Frankrig olieselskabet Total i Burma?
Det er ligesom at støtte juntaen, og juntaen har fængslet en kvinde.
- Den folkevalgte Aung San Suu Kyi. - Ja, Molly.
Jo mindre olie Total sælger, desto bedre har jeg det.
Hvis diplomatiet ikke hindrede mig, ville jeg skrive fem bøger om året.
At skrive... Det er livet.
Men alle rundt omkring mig holder mig tilbage, fordi de styres af frygt.
Fjenden er altid frygten... alle vegne.
Det er de svages og NATO's logik, tilmed i Tyrkiet.
For hvem er egentlig klogest i Voltaires "Candide"?
Det skal jeg fortælle dig, Molly.
Den tyrkiske dervish. Værsgo.
Jeg forstår ikke, hvorfor USA vil have NATO indblandet i Mellemøsten.
Det forstår jeg heller ikke, Claude.
Jeg dør, inden jeg forstår, hvad NATO nytter.
Jeg tager ikke til Geneve. De må klare deres møde uden mig.
Det giver mere at tale med dig end at høre om pseudokrigen mod taylorismen.
Terrorismen.
Terrorismens taylorisme. Skriv det ned, Arthur.
Glem ikke, Molly... Det, der tæller i litteraturen, er den indre glød.
Malraux skrev: "To ting tæller i mennesket: Modet og kulturen."
Du besidder allerede kulturen.
Ved du hvad? Vi har alle en gammel, sirlig mand inde i os.
Hvad er "sirlig"?
Hvor er du god.
At snige familien Jingoulou ind blandt snydesedlerne er ikke smart.
Du skylder mig et forsøg til.
Forældrene er her ikke, og bedsteforældrene skal udvises.
Ja. Men du kan vel tænke over det? Lover du det?
Du burde have insisteret, for han dummede sig. Du er for sød.
Du kommer ingen vegne. Bed ham om det. Han løber ingen risici.
Vi evaluerer risiciene selv.
Enten kan jeg synes, at hans job gør mit liv til et helvede.
Eller også accepterer jeg at dele mit liv med faraoen.
En skønne dag sover han vel hos os. Desuden har Arthur og jeg det sjovt.
Jeg kan ikke gøre alt. New York, familien Jingoulou...
- Jeg kan ikke revolutionere paladset. - Spring New York over.
- Jeg ved ikke, hvem man må tage med. - Skal du være den eneste enlige fyr?
Der står jo "med koner" på kortet. Det er bare en kontormiddag.
Er vi sammen, eller ej? Er de ikke klar over, at alle ikke er gift?
Det er tid til, at de vågner op.
Der er en enkelt løsning:
Vi kan gifte os. Så kan du tage med.
- Vi har to uger. - Du er syg i hovedet.
Først tager du mig med til middagen, og så kan du fri.
"VISDOM ER AT SIGE SANDHEDEN OG FØLGE NATUREN."
HERAKLIT, FRAGMENT 62
Tre dage. Tag fire skjorter, slips og underbukser med.
- Og min badeand. - En sweater, hvis det bliver koldt.
Man ser næsten ikke hullet, som katten lavede. Smid den ud.
- Nej. Det er min yndlingssweater. - Er der plads til mere?
For jeg har...
...tre pakker papir. Han vil sikkert have 13 udgaver af talen.
Men kan ingen give dig papir i New York?
Nej. De har ikke det samme format. Arkene er kortere og bredere.
Og så skal jeg sikkert skrive talen om.
Du ved, at du skal skrive alt om 15 gange.
Tre dage er lang tid.
Bare rolig. Vi skal nok få det til at virke som endnu længere tid.
Hr. minister.
Ved du noget om bjørnen Cannelle?
Journalister er Ægyptens ottende plage.
- Arthur. - Ja.
Du kender Jean-Paul. Han får Goncourt-prisen.
- Din sidste bog hed "Verdens tårer". - Næstsidste.
- Vi kan skrive alt om. Jean-Paul? - Sæt dig ned.
Det, der forstyrrer mig, er synet på...
Undskyld. Tak. Synet på USA er lidt for enkelt.
USA er et sammensat land. Der er mere end en amerikansk politik.
Giv ikke republikanerne skylden for alt. Lincoln afskaffede slaveriet.
Ja. USA er inspireret af flere lande. Sæt dig ned.
- Ligesom Baudelaire. Skriv nu. - Men det er en tale til FN.
Vi behøver ikke gennemgå historien.
Hvorfor ikke? Historie giver dybde og påvirker folk.
Amerikanerne skal forstå, at jeg elsker dem højere, end de selv gør.
De elsker ikke sig selv. En tredjedel af dem spiser i bilen.
- Skriv det ned. - Det er ikke emnet i talen.
Du skal tale til FN's medlemmer om Lousdemistan og krigstruslen.
Netop. Talen skal have lidt hjerte i form af en anekdote. Så...
Bang! Så siger vi, at vi ikke bøjer os for nogle skøre republikanere.
Ja. Men angrib dem ikke direkte. USA er et sammensat land.
Delstaterne er forskellige: Vermont, Kansas... Valget begynder i Iowa.
- Hvert primærvalg... - Netop. Iowa.
Der filmede man "Broerne i Madison County".
- Du er med, Arthur. Værsgo. - Vi bør rådføre os med Cahut.
Cahut og Cahut. Så spørg ham.
Undskyld.
Jeg træder vel ikke ind på Vlamincks territorium?
- Nej. - Er han i slægt med?
Fjernt. Akademisk maler. For meget himmel.
- Hr. minister. - Stephane.
Jeg bad Arthur om at gennemgå USA-talen.
Ja. Den er for indviklet og ligner ikke udkastet.
Sæt dig ned, Cahut.
- Bæltet. - Nej, tak.
Spænd dig så fast. Hvis der sker noget, bliver du et projektil.
Godt. Man skal følge eksercitsen, men hvad er det, der chokerer dig?
Ikke noget. Tilføj det, du vil, men det gør kun tingene værre.
Det er som at læse Talmud til et boligforeningsmøde.
Vi har 191 nationer, 191 ministre, 191 taler. Alle får ti minutter.
Netop. Hvert minut tæller. De skal være dybe og tungtvejende.
Sammensatte.
Godt... Arthur.
Pas på hovedet.
Diplomati er en spændetrøje.
Håber ikke, vi oplever turbulens. Jeg bliver ofte syg i fly.
- Det er for langt og passer ikke ind. - Vent lidt.
Det er ham, der vil have det, for fanden! Undskyld.
Afsnittet om Lousdemistan er vel godt og korrekt?
Ja. Forenklet som sædvanlig, men korrekt.
Og jeg var nummer to på ambassaden der, som du ved.
Men teksten er uhyrlig.
Det er Frankenstein, der taler til de syv små dværge.
Det, der tæller, er ikke talen, men det, der foregår i kulisserne.
Imponerende at lægge al den energi i en tale, som ingen lytter til.
Tak. Dit gode humør smitter.
- Han kan få myrer til at strejke. - Min kone begynder at få nok.
Du er heldig, at du ikke har familie. Og nu spildte jeg mayonnaise.
Har du set "Broerne i Madison County"?
Meryl Streep.
Goddag, Christian. Kom, Jean-Paul.
- Hvor skal Picasso sidde? - I bil nummer to.
Sig til ham, at han skal udskrive teksten i bilen.
- Tag forsædet. - Ja. Jeg har det lidt skidt.
Vlaminck må ikke køre med mig. Jeg deler ikke sæde med en baby.
- Men alle de andre er fyldt. - Sæt ham op i journalisternes bus.
Hvor er bussen?
Fandens.
Jeg mangler en side.
"Sommerfuglens vingeslag..." Forsøger du at imponere ham?
Netop.
Elevatorer gør mig ilde til mode.
- Se der. Jean-Paul? - Jeg er her.
De fortjener end ikke, at jeg nævner dem.
Hr. minister? Vi har et problem.
Vent her, Jean-Paul.
God begyndelse, Castela. En lækage.
En journalist tog en side af talen, og de forvrænger alt.
Jeg tog ikke noget. Herren foretrak at køre med bussen.
Ikke, når man skriver en tale. Holdt du ikke også en pressekonference?
- De sendte mig med den. - Nu skal vi lave den helt om.
På grund af dig.
Lækage eller ej, så var den dårlig og skulle skrives om.
Cahut. Skriv en tydelig vision for Mellemøsten. Med enkle ord.
Christian, svar den der idiot med et afsnit. Castela...
Castela! Cirka et afsnit om FN's rolle. Lad os komme i gang.
Jean-Paul styrer det.
- Det gør jer klogere. - Indviklet...
Arthur. Når de er færdige, smider du det i din blender. Uden lækager.
Godt, så går vi i gang.
Kom her, Arthur. Vi skal ud at pisse.
- Jeg valgte ikke bussen. - Jeg ved det.
Ved du hvad, Arthur? Præsidenten sagde en vigtig ting engang:
"Med de liv, vi lever, må man tage tingene, som de kommer."
"Når du har tid til at spise, knalde eller pisse, så gør det."
- Punktum. - Jeg vil tale med dig om noget.
En familie i min forlovedes skole har et problem.
- "Familien Jingoulou, haster." - Ja.
Forbandede Molly.
- Det står alt sammen her. - Læg den i min lomme.
Jeg gør, hvad jeg kan, kammerat. Vi er ikke uhyrer.
Har du en forlovet?
- Beton "fase"... - Nej.
Det vigtige er "frygt" og "mistanke".
Sidste nyt.
- USA vil køre forslaget gennem FN. - Vi vandt.
På en måde. Der bliver krig, men med FN's godkendelse.
- Skal jeg skrive side to om? - Sikkerhedsrådet skal drøfte det.
Vi kan ikke angribe USA nu. Vi må hykle og klappe. Skønt, ikke?
Ja. Men skal vi skrive talen om? Det er ikke så enkelt.
- Vil du pjække igen? - Ja. Ellers får jeg ondt i maven.
- Jeg venter ude i gangen. - Tag en lur.
Tøv ikke med at bede om et pude.
Arkiver.
Det var Frankenstein.
Jeg sagde det: "Boligforeningsmøde, ikke Aristoteles skole".
Tal om trappen, ikke om verdens fremtid.
USA fornyer huset, og verden klapper, selvom de smadrer kvarteret.
Det værste er, at de vil få FN til at legitimere deres indgriben.
Og vi har spillet romantiske digtere. Vi er udenfor.
- Netop. - "Netop", hvad?
Selvom talen var klodset, viste den, hvor vi står.
Nu skal vi hamre ind, at de skal holde sig væk fra Lousdemistan.
I modsætning til, hvad I tror, så har vi taget et skridt frem.
Vi har trukket en grænse.
På den ene side står visionerne-
- og på den anden pengene, olien og de nykonservative.
Har I læst Tintin?
Det har I vel. Kan I huske det?
Og hvorfor tror I, at I kan huske det?
Tintin er eventyr: Månen, Amerika, det sorte guld.
Men Tintin er også rytmen.
Bang, bang, bang. Næste ramme.
Rammerne fører en videre og derefter nedad.
- Fyren med skægget... - Haddock?
Han sidder fast i rør, slår hovedet, og det fører videre til næste side.
Og der... Bom. På hele siden.
Der står en raket. Kolossal. Rød og hvid. 100 meter høj.
Og vi gør det samme.
Bang, bang, bang. Tale. Folk lytter. Bang, bang, bang. Op i luften.
Bom. Pludselig ser folk hele verden.
Mand. Jeg bliver svimmel. Sikken rutsjebane.
- Nej. Det er spøgelsestoget. - Netop. Spøgelsestoget.
Man bliver skide bange. Frygt.
Foran jer står Lousdemistans folk.
I har kernevåbentruslen. Tager man det roligt? Nej.
Det første, jeg gør, er at sætte mig ned og stirre fyrene i øjnene.
Hr. minister. Der er gennemført et kup i Oubanga.
- 80.000 franske borgere. - Ring til Maupas.
- Han sover. - Han sover aldrig.
- Hvad er klokken der? - Klokken 22.00, så er den 03.00 der.
- Nej. Vi skal trække seks timer fra. - Fem med vintertiden.
- Nej. Det er seks timer. - Ja. Seks.
- Det er fem. - Nej. Seks.
- Glem det. Ring til ham. - Så er klokken 04.00.
Han svarede.
- Ja? - Tingene udvikler sig hurtigt.
Oscarvilles lufthavn er blevet taget af oprørerne.
- Du bør måske rejse hjem. - Jeg rejser tidligt hjem.
"NATTENS VANDRERE: TROLDMÆND, BACCHUS' PRÆSTER, INDVIEDE."
HERAKLIT, FRAGMENT 43
- Der kan ske hvad som helst. - Oprørerne tager snart hovedstaden.
Magthaverne siger, at vi står bag, så vi skal gribe ind.
- Det her går ad helvede til. - Gik rejsen godt?
Spliden mellem Banshi og Tana er livsfarlig.
Vi burde måske tale med amerikanerne.
Hvis du ikke gjorde det, da du hyggede dig i New York.
- FN ligger jo i USA. - Nej. Vi holder USA udenfor.
Om en time angriber medierne os. Og Afrika er følsomt.
- Vi skal høre præsidentens mening. - Ja. Han ledte efter dig i morges.
Han er meget optaget af bjørnen Cannelle lige nu.
De leder efter den.
En bjørn kan vel ikke være vigtigere end en borgerkrig?
Præsidenten har ikke tid. Han holder møde med canadieren.
Det bliver kun værre. Oubangierne angriber civilbefolkningen.
Få præsidenten væk fra canadieren.
Præsidenten er i telefonen.
Vi skal slukke ilden, inden den bliver til en skovbrand.
Er det Heraklit? Du er tydeligvis specialist.
Jeg læser ham mellem bjørnejagterne.
Du ville tale om Banshi og Tana.
Jeg indser alvoren. Lige nu skal vi vinde tid.
Nej. Tiden er imod os. Jeg kender N'Bika. Han ofrer folket for magten.
Hvis vi vil undgå et folkemord, skal FN's styrker omgående sættes ind.
Så skal vi tale med USA. Sikken timing.
Det haster. Præsident N'Bika er i telefonen.
Frankrig er jeres ven, Paul. Vil du sætte ild til hele Afrika?
- Alle franskmænd bør evakueres. - Du aner ikke, hvad det betyder.
Der er for mange til, at det kan lade sig gøre.
Vi hjælper dem, der vil væk, men uden alarmerende udtalelser.
Du bør berolige nationalforsamlingen.
- Frankrig skal tage ansvar. - Ned med det franske Afrika!
- Men... ud over vores borgere... - Kolonialist!
Vi kan ikke ignorere de historiske bånd.
- Frankrig er skylder Oubanga det. - Det er uanstændigt!
Derfor sendes militære tropper under FN's ledelse til Oubanga.
Tropper sendes til Oscarville.
N'Bikas partisanere leder antifranske demonstrationer.
Jeg vil skide på deres kritik. Skulle jeg være kolonialist? Latterligt.
Jeg kan berolige dig med en god nyhed.
Lousdemistan bøjer sig og sender en våbenrapport til Sikkerhedsrådet.
Den dårlige nyhed er, at den er på 12.000 sider.
Jeg læste lidt i går aftes og i morges. Det er ret interessant.
Der står lidt af hvert: Hvordan man bygger fly, citater fra Koranen-
- Lousdemistans togtider og museernes åbningstider.
Hvis man leder, kan man sikkert finde kageopskrifter.
Overgrebene er begyndt, og panikken vokser. FN er end ikke på plads.
Vi skal berolige dem. Gør et fly klar til mig.
Lufthavnen bliver beskudt.
Det vil jeg skide på. Få den sikret.
Vi skal handle. Man skal ikke frygte ilden. Jeg går ind i ilden.
Jeg bliver ilden. Giv Arthur besked.
- Vi kører videre, hvad end der sker. - Er du sikker?
Åbn døren.
- Jeg vil finde en fredelig løsning. - Sæt dig ind i bilen.
De støtter præsident N'Bika, og jeg er her for at tale med ham.
Det er ikke det rette tidspunkt.
- Du er i sikkerhed i bilen. - Jeg beder dem om at lade os køre.
Undskyld. Kom nu.
STANDS KRYBET TAILLARD
Du fik en våbenhvile under dit dramatiske besøg.
Ja. Jeg mødtes med præsident N'Bika og kommandant Bokolo i Oscarville.
De indtager begge vores ansvarsfulde holdning.
- Jeg har lige talt med Valerie... - Jeg ved det.
Ja, hr. minister.
Han er her. Det er ham.
- Ja? - Nu skal der mægles.
- Ja, Alexandre. - Banshi og Tana bor i hele området.
Vi samler de andre statschefer og taler med dem, indtil de er enige.
- Velbekomme. - Tak.
Godt. Tak.
Jeg vil tale med Zambaras premierminister.
Barunas præsident, tak.
Stil mig igennem til Banzi i Kiruana.
Alt vel, Tabo? Du værner om freden i Afrika, ligesom vi gør.
"TRÆTHED: AT SLIDE MED DE SAMME TING OG BEGYNDE FORFRA."
HERAKLIT, FRAGMENT 93
Hej. Har I haft en god ferie? 35-timers ugen?
Hvad gør vi ved den?
Det skal jeg fortælle jer.
Vi strammer snøren om oppositionen. Jeg har overstreget det i Heraklit.
"De indser ikke, at den, der er uenig med sig selv, også er enig."
Arthur. Vi skal have en krisemanual.
Der er manualer til alt... tilmed til at skrive.
Men en bog bør skrive sig selv.
En krisemanual med tydelige punkter.
Bang, bang, bang.
En universalmanual. Begynd i aften. Vi smeder, mens jernet er varmt.
HANDLE, KRIG, KRISE, UBALANCE, FN
MÆGLING, KRAV, MØDE
FORANKRING, DELING, OST
KRIG
- Godaften. - Godaften.
For medborgerne var det vigtigt at forbedre...
- Det er vel fint. - Ja... Den gamle plan.
...lede parterne ind på en vej, hvor udfaldet er uvist-
- og som ikke accepteres, når de står foran løsningen.
Kig på ham.
"Vi bør løse konflikter i fællesskab under opsyn af FN."
Bla, bla, bla... "...åbne en alsidig fred..." Godt.
"Genoplive civilisationernes ild..." Spøger du?
Dine forældre skal indgå våbenhvile.
Vi inviterer dem til middag og lukker dem inde, indtil de løser problemet.
Under opsyn af FN? Så må du finde nogle flere stole.
- Købte du ost? Du fik en seddel. - Nej...
Jeg kunne ikke finde på en titel, så jeg kaldte den "Antimanualen".
Det er ikke en antibog.
Og de nykonservative er ikke anti, men idioter.
Men Malraux skrev "Antimemoirer". Var han en idiot?
Godt, kammerat. Dette er vigtigt. Vi rykker stillingerne frem.
Jeg har altid gode nyheder. FN's inspektører er nu i Lousdemistan.
Selvfølgelig går det rigtig dårligt.
Lousdemistan gemmer alt... ned til den mindste legoklods.
Inspektørerne ser tomme rum.
Amerikanerne er urimelige og kræver at se kongens underbukser.
Alt er under kontrol. Det kan eksplodere.
Sig ikke det. Ved det mindste skud farer han ud i kugleregnen.
Ja. Han blæser på faren. Vi har en afrikansk troldmand som minister.
- Arthur? Vi skal til New York. - Han er her.
- Det haster. Hallo? - Det er ministeren.
- Vi skal til New York. Ved du det? - Hallo?
Det her skulle fjernes i den nye udgave.
Den nye er allerede gammel. Nu har vi en ny, ny og en gammel, gammel.
Se. Jeg har sammenfattet anden del.
Cahut skulle ændre første udgave.
- Nej. Jeg sammenfatter tredje del. - Nej.
Nej. Du må ikke fjerne det der.
- Jeg har det samme afsnit to gange. - Kun to? Du er heldig.
En tåbe har skrevet "tage abrikoser" i stykket om religion.
Hvad er det her om "et gammelt land"? Gud hjælpe os.
- Det stryger du ikke. - Farvel.
Han kan sige, hvad han vil have, når vi har resten af teksten.
Godt. Giv mig fortsættelsen.
Koncentrer jer.
Hvordan skal man forklare det? Med morsekode? Med semaforer?
Det skal være direkte, ikke en tale. Ingen sætninger og ingen lyrik.
Ord, principper, fakta.
Jeg taler til Sikkerhedsrådet... til hele verden.
- Hvad er det her? - Jeg vil takke dig.
- For hvad? - Opholdstilladelsen.
Familien, som jeg talte om. Det lykkes for din antiposør.
Klarhed, effektivitet, broderskab.
Hvorfor har han ikke sagt noget? Men det var rart at høre. Og tak.
- Det er smukt. - Ja. Og blødt. Tak.
Drenge.
Så er det nu. Skal man kaste en granat, så kaster man en granat.
Har du skrevet det?
- I dag stjæler du ikke min bil. - Fint halstørklæde.
Fra min første ekssvigermor. Lad os se, om jeg holder i 40 år.
"Første ekssvigermor"? Hvad mener han?
Lige nu er alt lidt forvirrende. Pas på trinnet.
Et forhastet militært indgreb ødelægger verdenssamfundets enhed-
- og sætter spørgsmålstegn ved dets legitimitet-
- og i længden dets effektivitet.
I de Forenede Nationers tempel værner vi om et ideal-
- og en samvittighed.
Den stor ære og det tunge ansvar, der hviler på vores skuldre-
- får os til at prioritere nedrustning i fredens navn.
Og det er et gammelt land... Frankrig...
På et gammelt kontinent... Europa... som vil fortælle jer noget i dag.
Vores land har været gennem krig, besættelse og barbari.
Vores land glemmer ikke, hvad vi skylder de frihedskæmpere-
- der kom fra USA og andre lande.
Derfor har vi altid stået med rank ryg over for historien og mennesket.
Tro mod de værdier... vil vi handle resolut-
- med alle medlemmer af verdenssamfundet.
Vi tror på, at vi tilsammen har evnen til at bygge-
- en bedre verden. Mange tak.
Det ville aldrig have lykkes Demosthenes med sten i munden.
- Han hedder Pol Pot. - Pol Pot?
Hvordan går det?
Vi skal handle. Man skal ikke frygte ilden. For helvede.
- Forbandede dør. Jeg bliver... ...ilden.
Idiot.
Danske tekster: www.btistudios.com
Undskyld!